CAPITOLUL 5	SITUAŢIA MEDIULUI

Ocupaţiile specifice judeţului Mureş cum ar fi creşterea animalelor, exploatarea lemnului, terenurilor agricole, resurselor naturale ale subsolului, au avut ca rezultat o intensă exploatare a resurselor naturale şi implicit au dus la fenomene de degradare a mediului înconjurător. 
La aceste activităţi s-au adăugat masive tăieri de masă lemnoasă, urmare reîmproprietăririi vechilor proprietari dar şi activităţi industriale care generează produse secundare periculoase. Efectul cumulat al acestor activităţi constau în mari suprafeţe de păduri supuse fenomenului de uscare şi însemnate suprafeţe de teren montan lipsite de vegetaţie, care prin acumulare periclitează confortul şi sănătatea oamenilor.
Urmare acestora, se produc scurgeri masive a torentelor pe versanţi care amplifică eroziunea şi duc la colmatarea căilor de acces şi a gospodăriilor locuitorilor. 
5.1	Zone critice pe teritoriul judeţului Mureş
Judeţul Mureş cuprinde o serie de zone care înregistrează depăşiri sistematice ale indicatorilor de calitate a mediului faţă de normele standardizate, care afectează aerul, apele de suprafaţă şi subterane precum şi solul, şi care produc deteriorări grave ale stării de mediu, cu consecinţe asupra sănătăţii oamenilor, economiei şi capitalului natural.
5.1.1	 Zone critice sub aspectul poluării atmosferei 
Emisiile principalilor poluanţi au scăzut în general , mai ales după 1989 în urma transformărilor economice înregistrate. Reducerea pe scară largă a producţiei din principale  zone industriale şi închiderea multor instalaţii poluatoare, au condus la reducerea cu peste 50% a emisiilor industriale pentru mulţi poluanţi, în perioada 1989-2000. Totuşi, multe zone sunt încă puternic poluate industrial şi se impune în continuare, luarea măsurilor pentru îmbunătăţirea calităţii aerului. 
Poluarea aerului este, potenţial, cea mai gravă problemă pe termen scurt şi mediu din punct de vedere al sănătăţii, aerul poluat fiind mai dificil de evitat decât apa poluată. Efectele lui, care pătrund peste tot, dăunează sănătăţii, degradează construcţiile şi mediul natural. Principalele surse fixe de poluare atmosferică sunt identificate în unităţi industriale, amplasate în localităţile Tîrgu-Mureş şi Tîrnăveni  prin S.C. AZOMUREŞ S.A. Tîrgu Mureş, respectiv S.C. CARBID FOX S.A. Tîrnăveni iar cele mobile sunt identificate prin traficul rutier din marile aglomerări urbane (Tîrgu-Mureş, Reghin, Sighişoara). 
Activitatea Combinatului de Îngrăşăminte Chimice din Tîrgu-Mureş, are impact semnificativ asupra atmosferei prin emisiile de amoniac, oxizi de azot şi pulberi. Rezultatele automonitorizării emisiilor de poluanţi în atmosferă efectuate, evidenţiază depăşirea valorilor admise. În zona de impact a activităţii Combinatului de Îngrăşăminte Chimice, conform prevederilor legislaţiei în vigoare şi a autorizaţiei de mediu, titularul efectuează determinări ale emisiilor de amoniac şi oxizi de azot în atmosferă, în puncte fixe de automonitorizare. 
S.C. CARBID FOX S.A. Tîrnăveni, cu activitate specifică fabricarea carbidului este reglementată prin Autorizaţia de mediu cu Program de conformare nr. 486 din 2.06.2003. Amplasamentul prezintă impact asupra atmosferei prin emisiile de particule peste pragurile de intervenţie.
Traficul rutier - principalele aspecte generate de traficul urban sunt următoarele: poluarea aerului atmosferic cu particule, pulberi sedimentabile, NOx, SOx, hidrocarburi, plumb. Poluarea atmosferei este cuantificată prin măsurători sistematice efectuate de I.P.M. Mureş şi D.S.P. Mureş şi confirmă că traficul rutier contribuie în mod semnificativ la creşterea concentraţiilor de poluanţi în aerul atmosferic al aglomerărilor urbane. Traficul greu generează valori ridicate ale zgomotului stradal şi vibraţiilor în municipiile Tîrgu-Mureş, Reghin, Sighişoara. Deşi nu au fost făcute măsurători ale concentraţiei Oз în zonele rezidenţiale traversate de traficul intens, se poate aprecia că acesta are valori semnificative în perioadele când se înregistrează valori ridicate ale traficului rutier, ţinând cont de starea tehnică precară a unor mijloace de transport, de la care emisiile de NOx, hidrocarburi (radicali liberi) este ridicată. 
Se poate afirma că nu au intervenit schimbări majore în calitatea aerului judeţului Mureş în anul 2005 comparativ cu anul 2004. Trebuie însă menţionat că limitele stabilite pentru concentraţiile de poluanţi în atmosferă devin tot mai stricte an de an.
Începând cu 1 ianuarie 2006 valorile limită pentru sănătatea populaţiei sunt mai restrictive decât valorile limită corespunzătoare anului 2005, pentru indicatorii dioxid si oxizi de azot, pulberi în suspensie PM10, plumb, oxizi de sulf. În acest context problema determinată de concentraţia pulberilor în suspensie în aerului înconjurător devine tot mai acută, ceea ce impune iniţierea unui proces de elaborare a unui Program de gestiune a calităţii aerului, care să cuprindă acţiunile, responsabilităţile şi resursele necesare încadrării în limitele admise.
5.1.2	Zone critice sub aspectul poluării apelor de suprafaţă şi subterane 
La nivelul judeţului Mureş, zona cea mai critică din punct de vedere al poluării apelor de suprafaţă este aval de Tîrnăveni, unde calitatea apei s-a situat în afara categoriilor de calitate, din cauza concentraţiilor foarte ridicate ale cromului hexavalent. Menţionăm, că unitatea vinovată, S.C. BICAPA S.A., şi-a încetat activitatea de mai bine de trei ani, dar poluarea remanentă deosebit de ridicată se datorează depozitelor de deşeuri, situate de-a lungul râului, care şi la ora actuală poluează, prin intermediul freaticului. Pe râul Tîrnava Mică, la debite scăzute, creşte mult salinitatea apei, din cauza apelor sărate din zona Praid - Sovata.
Un alt tronson de râu, afectat din punct de vedere fizico-chimic şi mai ales bacteriologic, este în aval de municipiul Tîrgu Mureş, din cauza poluării produse de S.C. AZOMURES S.A. si R.A. AQUASERV (Staţia de epurare Cristeşti). În cursul anului 2005 pe acest tronson, categoria de calitate a fost determinată de indicatorii regimului de oxigen şi nutrienţi. Probleme deosebite la aceşti indicatori apar în lunile cu debite scăzute (ianuarie, februarie, iulie, august, decembrie). Acest tronson de râu este considerat sensibil la eutrofizare (din cauza concentraţiilor de nutrienţi), de la Tîrgu Mureş până la limita de judeţ.

Un alt tronson critic şi care s-a încadrat în categoria apelor sensibile la eutrofizare a fost aferent judeţului Mureş (cca. 33 km), din cauza deversărilor de ape uzate, fecaloid menajer insuficient epurate, din localităţile Odorheiu Secuiesc, Cristuru Secuiesc şi Sighişoara. Pe acest tronson de râu, în fiecare an, în perioada iunie – august, din cauza condiţiilor hidro - meteorologice favorabile, pe fondul aportului de nutrienţi într-un raport N/P optim, se constată o înflorire algală accentuată (20 - 30 milioane alge/litru), cu consecinţe grave asupra preparării apei potabile în Sighişoara şi Mediaş şi apariţia mortalităţii piscicole (în zona aval Mediaş - judeţul Sibiu). Cursul de apă , de asemenea, este considerat critic, dar în cazul lui, concentraţiile ridicate ale nutrienţilor şi mai ales a salinităţii se datorează condiţiilor pedologice ale zonei (soluri sărăturoase). Concentraţiile mai ridicate ale unor indicatori ai regimului de oxigen şi ai nutrienţilor are ca sursă, mai ales poluarea difuză.
Calitatea apelor freatice din judeţul Mureş, scot în evidenţă faptul că la nivelul tuturor forajelor hidrologice monitorizate, apa nu se încadrează în calitatea potabila. La jumătate din aceste foraje calitatea este determinată doar de unu - doi indicatori, depăşirea limitei admise fiind foarte mică. Probleme deosebite sunt în zona localităţilor Reghin (zona vulnerabila la azotaţi), Tîrgu Mureş (zona vulnerabila la azotaţi), Cristeşti, din cauza S.C. AZOMURES S.A. (batalul de ape uzate şi perimetru Combinat), zona Iernut - Luduş (din cauza fostelor ferme zootehnice, actual desfiinţate) şi zona platformei SC BICAPA SA /din cauza batalelor de reziduuri). În cazul SC BICAPA SA Tîrnăveni, studiul ”Expertiza tehnica etapa II privind evaluarea siguranţei în exploatare a batalelor B1,B2, B3” efectuat în 2005, a scos în evidenţă situaţiile de risc cu consecinţe grave asupra sănătăţii populaţiei din zonă şi a mediului înconjurător. Aceste studii recomandă intervenţia de urgenţă pentru asigurarea siguranţei structurale, a gospodăririi apelor şi la seism. Acţiunile de intervenţie necesare constau în consolidarea digurilor, închiderea batalelor şi monitorizarea post-închidere a acestora.
Conform angajamentelor asumate de România în procesul de negociere cu Uniunea Europeana termenul de închidere a batalelor este 31.12.2006.
Actualmente amplasamentul este în administrarea Autorităţii pentru valorificarea activelor statului, SC BICAPA SA Tîrnăveni fiind societate comercială cu capital majoritar de stat, respectiv 96%.
În cazul SC AZOMURES SA, iazul batal de 32 ha trebuie închis până la 31decembrie 2006. S.C. AZOMURES S.A. a executat un batal nou, impermeabilizat ,corespunzător, cu o capacitate de 2,5 ha, fiind create astfel condiţiile pentru reducerea nivelului de lichid în iazul batal de 32 ha, pentru limitarea exfiltraţiilor din acesta. 
Luând în considerare „încadrarea globală” ,calitatea apelor de suprafaţă din judeţul Mureş , se constată o îmbunătăţire pe sectorul Tîrnava Mică - aval S.C. BICAPA S.A. Tîrnăveni - ieşire din judeţul Mureş.
5.1.3	Zone critice sub aspectul deteriorării solurilor 
Calitatea solului rezultă din interacţiunile complexe între elementele componente ale acestuia şi poate fi legată de intervenţiile introducerea în sol de compuşi mai mult sau mai puţin toxici, acumularea de produse toxice provenind din activităţile industriale şi urbane. Evaluarea calităţii solurilor constă în identificarea şi caracterizarea factorilor care limitează capacitatea productivă a acestora.

Solurile degradate ca urmare a depozitărilor neorganizate de deşeuri, la nivelul judeţului Mureş, sunt în suprafaţă de cca. 20 ha. O suprafaţă de aproximativ 6 ha, situată în amonte de batalul de reziduuri tehnologice nr. 3, de pe platforma S.C. BICAPA S.A. Tîrnăveni, este afectată de exfiltraţiile produse în perioada 1992-1994, din acest batal. Starea de calitate a solurilor este urmărită de laboratoarele specializate ale Ministerului Agriculturii, Pădurilor şi Dezvoltării Rurale (laboratoare OSPA). Terenurile afectate de eroziunea de suprafaţă sunt în suprafaţă de 60000 ha.
Alunecările de teren, cca. 30 ha, sunt prezente în zona Sardul Nirajului, în bazinul pârâului Niraj şi în zona aval Bălăuşeri, în bazinul râului Tîrnava Mică. Restrângerea utilizării îngrăşămintelor chimice şi a pesticidelor din grupa I si a II-a de toxicitate, pentru fertilizare, respectiv combaterea bolilor şi a dăunătorilor, a redus impactul acestor substanţe asupra solului. Prin îmbunătăţirea tehnologiilor de foraj, la sondele de gaz şi a lucrărilor de intervenţie, s-au minimizat efectele negative ale acestor lucrări asupra solului. Analizele de sol efectuate la terminarea lucrărilor atestă calitatea corespunzătoare a lucrărilor de redare în producţia agricolă, a terenurilor ocupate temporar.
Carierele de suprafaţă pentru extragerea de nisip şi balast ocupa în total 32 ha şi sunt amplasate în terenuri slab productive. Lucrările de redare în producţia agricolă a acestor amplasamente sunt executate cu întârziere. Poluarea mediului acvatic cu crom hexavalent şi trivalent este determinată de exfiltraţiile din batalele de reziduuri şi poluarea istorică, difuză datorată spălării amplasamentului poluat anterior de către apele pluviale. În vederea decantării nămolurilor rezultate din fabricaţiile de bicromat de sodiu şi săruri de bariu ale societăţii S.C. BICAPA S.A., au fost realizate şi puse în funcţiune trei batale. Ca urmare a creşterii umidităţii materialului din structura digurilor, în unele locuri, malul a curs iar în altele a alunecat. Au apărut prăbuşiri ale taluzurilor de până la 4 m, pe verticală. Apa din precipitaţii ce se infiltrează în masa deşeurilor depuse în interiorul batalelor, nu este drenată artificial ci natural, prin radierul şi digurile batalelor; se alimentează astfel solul, subsolul şi stratul freatic, cu ape impurificate şi în acelaşi timp, aceste ape ţin sub presiune întreaga construcţie, contribuind la reducerea coeficientului de siguranţă, în special a digurilor.
Studiul ”Expertiza tehnică etapa II privind evaluarea siguranţei în exploatare a batalelor B1,B2, B3” efectuat în 2005 a scos în evidenţă situaţiile de risc cu consecinţe grave asupra sănătăţii populaţiei din zonă şi a mediului înconjurător. Aceste studii recomandă intervenţia de urgenţă pentru asigurarea siguranţei structurale, a gospodăririi apelor şi la seism, acţiunile de intervenţie necesare constând în consolidarea digurilor, închiderea batalelor şi monitorizarea post-închidere a acestora. 
5.2	Acţiuni întreprinse pentru reconstrucţia ecologică a terenurilor degradate şi pentru ameliorarea stării de calitate a solurilor 
Pentru ameliorarea stării de calitate şi reducerea acidităţii solurilor din judeţul Mureş, în cursul anului 2005 au fost executate o serie de lucrări, constând în studii agrochimice pentru amendarea solurilor acide, au fost utilizate amendamente calcaroase, au fost recepţionate perimetrele de ameliorare, s-a întocmit un studiu pedologic privind folosirea apelor uzate de la crescătoria de porci S.C. SILVAUR IMPEX S.R.L. Iernut ca şi îngrăşăminte lichide pe terenurile societăţii.

Fata de anul anterior suprafaţa fondului agricol în judeţul Mureş a scăzut cu 103 ha; a scăzut suprafaţa fondului viticol cu 23 ha, pomicol cu 168 ha, păşuni cu 146 ha şi a crescut suprafaţa fâneţelor cu 219 ha şi terenul agricol cu 15 ha. 
Starea de calitate a solurilor s-a menţinut constantă. Faţă de anul anterior a scăzut semnificativ suprafaţa de teren fertilizată. În anul 2005 s-au continuat lucrările de ameliorare a calităţii solurilor.
Problema principală care se ridică în zonele afectate de secetă constă în adoptarea a unei politici manageriale adaptate previziunilor privind seceta, astfel încât să se asigure măsuri pe termen scurt (compensarea deficitului de umiditate prin irigaţii, structura culturilor, adaptarea tehnologiilor de lucru a solului şi de fertilizare etc.) şi pe termen mediu şi lung (asigurarea rezervelor de apă în lacurile de acumulare, crearea perdelelor forestiere de protecţie etc.) 
5.3	Presiuni ale unor factori asupra stării de calitate a solurilor 
Aspecte deosebit de importante in ceea ce priveşte impactul activităţilor din agricultura asupra stării factorilor de mediu se referă la utilizarea îngrăşămintelor chimice şi naturale şi a pesticidelor. 
Utilizarea excesivă a îngrăşămintelor chimice şi a celor naturale conduce la creşterea semnificativă a nivelului de nutrienţi şi metale grele în mediul înconjurător. Dintre nutrienţi, azotul şi fosforul creează cele  mai mari probleme. Compuşii azotului contribuie la acidifierea solului ,aerului si apei, precum şi la efectul de seră şi la deprecierea stratului de ozon. De asemenea pătrunderea unor compuşi ai azotului în apele subterane şi de suprafaţă poate, în anumite concentraţii să contribuie de asemenea la eutrofizarea apelor de suprafaţă. 
								anul 2004		- tone-
	Ingr. chimice utilizate (subst. activa) 	Azotoase 	Fosfatice 	Potasice 	Îngrăşăminte naturale	Îngrăşăminte aplicate la ha	
						Îngrăşăminte chimice	Îngrăşăminte naturale	
Jud.Mureş 	10.151	6.240 	3.425	486 	893.841	96	27825	
Nivel naţional	380.000	270.000	96.000	14.000	17.797.000			

Îngrăşăminte chimice şi naturale
Folosite în agricultură, la nivelul judeţului
- tone -
	1999	2000	2001	2002	2003	2004	
Îngrăşăminte chimice
( substanţă activă ) - total	9083	8109	8501	8577	12401	10151	
     - azotoase	5283	5008	5288	5144	7604	6240	
     - fosfatice	3298	2815	2714	2852	4251	3425	
     - potasice	502	286	499	581	546	486	
Îngrăşăminte naturale	591114	647670	624217	662893	768184	893841	
Îngrăşăminte aplicate
 pe un hectar 1) - kg/ha							
     - chimice	92	89	86	98	101	96	
     - naturale	28142	29077	28856	30232	29400	27825	

În ceea ce priveşte îngrăşămintele naturale, deşi acestea creează efecte negative asupra mediului cu mult mai mici faţă de cele artificiale, trebuie de asemenea utilizate controlat în anumite limite mai ales în scopul reducerii volumului de fosfaţi transferaţi în mediul înconjurător. La nivelul judeţului, se constată o creştere a cantităţii de astfel de îngrăşăminte utilizate şi o scădere a celor chimice.
Inundaţiile
În judeţul Mureş se poate vorbi de o frecvenţă anuală a inundaţiilor, în special primăvara la topirea zăpezilor şi vara din cauza ploilor torenţiale, când debitele râurilor cresc foarte mult, producând inundaţii c pagube materiale foarte mari, uneori chiar şi pierderi de vieţi omeneşti.  Frecvenţa de producere a inundaţiilor şi amploarea lor a crescut continuu din cauza modificărilor climatice, defrişărilor neautorizate, inexistenţa în unele zone a digurilor de protecţie. Din punct de vedere al vulnerabilităţii, cele mai afectate zone sunt cele a le bazinelor Mureş şi Târnave, în anul 2005 fiind inundate un număr de 24 localităţi, cele mai multe fiind în zonele periurbană (6), nord (4), vest (4). 
5.4	Deşeuri
O problemă importantă în ce priveşte mediul şi protecţia acestuia în judeţul Mureş, este reprezentată de prezenţa şi gestionarea deşeurilor menajere şi din producţie :colectare, transport, tratare, valorificare şi eliminare. 
În zonele urbane, gestionarea deşeurilor este realizată în mod organizat prin intermediul serviciilor proprii specializate ale primăriilor sau al firmelor de salubritate. În mediul rural, nu există servicii organizate pentru gestionarea deşeurilor. Doar localităţile rurale aflate în zonele limitrofe centrelor urbane sunt deservite de servicii de salubritate. Cantitatea de deşeuri municipale înregistrează o tendinţă de creştere, determinată de creşterea consumului populaţiei dar şi de populaţia deservită, planul naţional estimând o creştere medie de 0,8% pe an a acestora.
 Impactul depozitării deşeurilor urbane sau a celor industriale asupra mediului este semnificativ, factorii de mediu agresaţi fiind solul, aerul, apele (de suprafaţã şi subterane). Aceste probleme sunt create datorită unei gestionări neigienice şi ilicite a deşeurilor. Gospodărirea deşeurilor în general şi a deşeurilor menajere în special, este una din problemele majore de mediu cu care se confruntă autorităţile locale. Oricât de grea ar fi rezolvarea sa, problema impune un înalt nivel de cooperare, atât din partea locuitorilor, în ceea ce priveşte alegerea sistemului şi modul practic de realizare, cât şi din partea autorităţilor prin instituţiile statului direct implicate în acest proces şi care trebuie să informeze corect despre situaţia gestiunii deşeurilor. 
Deşeurile periculoase sunt o categorie aparte de deşeuri de producţie. Principalele activităţi generatoare de deşeuri periculoase din judeţ sunt: industria chimică anorganică, transporturi (uleiuri uzate, anvelope uzate, emulsii, solvenţi), activităţi agricole (pesticide şi ambalaje de pesticide, uleiuri uzate, reziduuri petroliere, baterii şi acumulatori uzaţi, etc.), industria lemnului (lacuri, vopsele) şi acoperiri metalice - galvanizări (nămoluri cu metale grele şi cianuri), activităţi medicale. Deşeurile periculoase rezultate din gospodăriile locuitorilor judeţului nu sunt colectate separat (vopsele, lacuri, leşii, substanţe fitosanitare expirate, tuburi fluorescente, etc.), aceste deşeuri eliminându-se împreună cu deşeul menajer.
Pe teritoriul judeţului Mureş nu există un depozit de deşeuri periculoase, practicile actuale  utilizate prezentând un risc mare pentru poluarea solului, a apelor de suprafaţă şi a celor subterane.
Deşeurile rezultate din activităţile de ocrotire a sănătăţii sau din activităţile veterinare (deşeuri considerate periculoase pentru sănătatea populaţiei) nu sunt neutralizate corespunzător cerinţelor legale în vigoare, eliminarea acestora efectuându-se prin ardere în incineratoarele aparţinătoare spitalelor. Anul prevăzut pentru închiderea acestora este 2007,  instalaţiile nefiind conforme cu cerinţele UE şi neputându-se realiza o retehnologizare  în vederea conformării. Alternativa pentru închiderea crematoriilor constau în sterilizarea termică, incinerarea deşeurilor medicale împreună cu deşeurile periculoase industriale, în capacităţi noi ce se vor realiza până la finele anului 2008.
Pesticidele sunt substanţe a căror utilizare este periculoasă pentru mediu. Ele sunt toxice chiar in cantităţi mici şi în general nu numai pentru organismele pentru care au fost create să le distrugă. Prin utilizarea lor în agricultură ele pot difuza un puternic impact negativ asupra surselor de apă de suprafaţă şi subterane. În ultimii ani se constată o cantitate însemnată de astfel de deşeuri stocate în depozitele de deşeuri urbane şi industriale, care ocupa mari suprafeţe de teren şi afectează calitatea mediului, in special a apelor subterane si de suprafaţă.
În acest context managementul deşeurilor ocupă un rol important, deoarece deşeurile nu sunt numai o potenţială sursă de poluare, dar ele pot constitui şi o sursă de materii prime secundare. 
În prezent, în zonele montane, datorită activităţilor de prelucrare a lemnului, există mari cantităţi de rumeguş, depozitat fie pe malul râurilor, fie pe marginea drumului sau în grădinile proprietarilor de instalaţii de debitat material lemnos. 
Urmare angajamentelor asumate în procesul de negociere cu Comisia Uniunii Europene, toate aceste depozite neconforme trebuie închise. Astfel, administraţia locală trebuie să furnizeze o alternativă viabilă pentru realizarea punctelor de colectare selectivă la sursă a deşeurilor, racordate la staţiile de transfer care să asigure compactarea şi transferul deşeurilor la depozitul ecologic regional.  
Directiva privind depozitarea deşeurilor, prevede următoarele cerinţe :
		Depozite municipale
-	închiderea depozitelor neconforme cu cerinţele de mediu :

An închidere	Depozite	
	Existente	Autorităţi responsabile	
2007	Luduş	Autorităţile publice locale	
2008	Sovata		
2008	Tîrnăveni		
2008	Iernut		
2009	Reghin		
2009	Tîrgu Mureş		
-	reducerea cu 75%a cantităţii de deşeuri biodegradabile până în anul 2010 (an de referinţă 1995);

-	construire a conform planului naţional de gestionare a deşeurilor a doua depozite municipale conforme: 
o	Sighişoara ( realizat ); 
o	Depozit zonal de deşeuri municipale – în curs de realizare, proiect realizat în parteneriat public-privat , în derulare, termenul de finalizare fiind luna iunie 2006 pentru etapa I;
-	realizarea staţiilor de transfer;
-	extinderea zonelor deservite de serviciile de salubritate prin extinderea colectării deşeurilor municipale;
-	extinderea colectării selective;
-	închiderea şi ecologizarea spaţiilor de depozitare din zonele rurale până în luna iulie 2009 şi realizarea punctelor de colectare pentru aceste zone racordate la staţiile de transfer;
-	campanii de conştientizare , informare şi educare.
Depozite pentru deşeuri industriale
Se prevede închiderea depozitelor neconforme în perioada 2006-2009, obiectivele în cauză fiind situate în localităţile Tîrgu Mureş, Tîrnăveni, Luduş, Iernut, Sighişoara ( SC Azomureş, SC Bicapa, RA Aquaserv, SC Zahărul, SC Carbid Fox, SC Electrocentrale – sucursala Mureş, SC Gecsat). 
În vederea respectării acestor angajamente, s-au luat măsuri de construcţie în parteneriat public – privat al unui depozit ecologic la nivelul judeţului asigurându-se astfel colectarea şi transportul deşeurilor menajere din mediul urban şi rural, precum şi înfiinţarea unui sistem de colectare selectivă a deşeurilor recuperabile. Acesta va permite în final colectarea tuturor categoriilor de deşeuri.
5.5	Arii protejate
Puţine dintre zonele ţării reunesc o atât de mare diversitate de peisaje, formaţiuni geologice şi paleontologice, elemente valoroase de floră şi faună. 
Peisajele alpine unice, cu elemente rare de floră şi faună, justifică existenţa pe teritoriul judeţului a 14 arii protejate de interes naţional, cu o suprafaţă totală de 28.359 ha. Suprafaţa terestră a ariilor naturale protejate acoperă 7,8% din suprafaţa terestră a ţării protejate la finele anului 2005, acest procent urmând să crească până la finele perioadei programate (2013) la 15%.
Ca şi pondere, ariile protejate din judeţul Mureş reprezintă 1,7%  din totalul ariilor protejate din Regiunea Centru şi 8,1% din totalul celor la nivel naţional.
Este necesar un program amplu de educaţie a populaţiei, atât a copiilor cât şi al adulţilor pentru conştientizarea necesităţii şi importanţei protecţiei naturii, a biodiversităţii sălbatice. Acesta poate fi realizat cu sprijinul ONG-urilor, al profesorilor de specialitate, respectiv prin amenajarea unor zone cu facilităţi de profil. Aşa ar fi realizarea unor poteci de studiu atât în cadrul rezervaţiilor cât şi în jurul unor centre urbane. Respectiv pentru prezentarea diferitelor tipuri de habitat, a plantelor protejate, rare – caracter educaţional, conservarea plantelor pe cale de dispariţie, periclitate.
Pentru a transpune şi implementa cerinţele directivelor UE legate de conservarea naturii, este necesară identificarea ariilor protejate şi a al altor componente ale peisajului care îndeplinesc criteriile  pentru a fi incluse în reţeaua europeană de arii protejate Natura 2000. Judeţul Mureş se află printre judeţele cu cea mai mare suprafaţă  propusă pentru site-ul Natura 2000 (1/3 din teritoriul acestuia), în condiţiile în care la nivel naţional teritoriul acestora este de 10-12%.
Prin Legea Amenajării Teritoriului Naţional nr. 5/2.000 (M.Of. PI, nr. 152/12.04.2000) - Secţiunea III- "Zone protejate" – sunt recunoscute în judeţul Mureş următoarele arii protejate :
•	Parcul Naţional Călimani Sud - propus pentru ocrotirea şi conservarea peisajului, a formaţiunilor geologice, a biodiversităţii prin flora şi fauna caracteristice munţilor, precum şi elementelor endemice sau rare.
•	Rezervaţia peisagistică Defileul Deda - Topliţa - are o vegetaţie şi faună caracteristice, cu un procent de peste 75% păduri naturale. Este o importantă zonă de pescuit sportiv: în râu se găsesc scobari, mrene, clean, lipan şi lostriţă între Adroneasa şi Lunca Bradului; păstrăvi la gurile de vărsare a pâraielor ce coboară din înălţimile Călimanilor şi ale Munţilor Gurghiu.
•	Pădurea de Stejari seculari de la Mociar - Prezintă un interes ştiinţific deosebit, datorită vârstei stejarilor, cuprinsă între 400-500 de ani. Pădurea de stejari se întinde pe o suprafaţă de 48 ha, cu o densitate de 10 stejari multiseculari la hectar, cu diametre medii cuprinse între 1,5-2,00 m şi înălţimi de 23 m. Vitalitatea arborilor este redusă,  fructificaţia foarte slabă, la intervale de 10-15 ani, cu seminţe sterile. Majoritatea arborilor sunt uscaţi.
•	Rezervaţia de Bujor de Stepă de la Zau de Câmpie - este considerată ca unicul loc din interiorul arcului carpatic unde creşte această plantă. Declarată monument al naturii încă din anul 1932 şi aflându-se în proprietatea Academiei Române, suprafaţa rezervaţiei botanice este de 2,5 ha. Zona este bine păstrată, menţinându-se aspectul natural. Rezervaţia este amenajată pentru vizitatori, perioada de vizitare fiind la începutul lunii mai, perioadă ce corespunde înfloririi bujorului.
•	Rezervaţia naturală Lacul Fărăgău - reprezintă ultima formaţiune rămasă dintr-un mare număr de lacuri ce existau odinioară în partea estică a Cîmpiei Transilvaniei şi care şi-a păstrat o parte din rarităţile originale, floristice şi faunistice.
•	Pădurea Săbed, comuna Ceuaşu de Câmpie - rezervaţie ştiinţifică mixtă ornitologico-dendrologică, înfiinţată pe un teren degradat, cu eroziuni puternice de soluri. Pădurea plantată între anii 1892-1899 şi completată pe parcursul anilor, este un model de reconstrucţie ecologică a terenurilor degradate. 
•	Rezervaţia de stejar pufos  Sighişoara - A fost creată pentru ocrotirea speciei Quercus Pubescens, specie de stejar xerofită, caracteristic silvostepei. Se află la altitudinea de 500-600 m, menţinându-se în stare satisfăcătoare şi datorită pantelor mari ale versanţilor. 
•	Rezervaţia molid de rezonanţă Lăpuşna - reprezintă un ecosistem forestier montan mijlociu, cu exemplare de molid de rezonanţă foarte rare (vârsta 150 ani, diametrul peste 60 cm şi înălţimea 36-38 m) şi rezervaţie de seminţe forestiere.
•	Stejarii seculari de la Braite, Sighişoara - cuprinde specia Stejar peduncular, cel mai bătrân arbore viabil, cu posibilitate de reconstrucţie ecologică. Arborii au vârsta de 400-500 ani, diametre 1-1,8 m şi înălţimea medie 12-20 m.
•	Lacul Ursu Sovata şi arboreturile limitrofe - Lacul Ursu este helioterm, iar pădurile înconjurătoare de vârste mari, pe lângă rolul protector prezintă şi o biodiversitate prin cele 23 specii de esenţă lemnoasă.
•	Rezervaţia Laleaua pestriţă Vălenii de Mureş - rezervaţie botanică înfiinţată pentru ocrotirea plantei rare Fritillaria meleagris (laleaua pestriţă). Rezervaţia este situată la sud de localitatea Vălenii de Mureş, din comuna Brâncoveneşti.
•	Poiana narciselor Gurghiu - este o rezervaţie botanică pentru ocrotirea plantei Narcissus stellaris (narcisa) şi a plantei Fritillaria meleagris (laleaua pestriţă),situată în sudul localităţii Gurghiu.
•	Rezervaţia peisagistică Seaca - amplasată în zona Ibăneşti-Sovata, reprezentantă pentru producerea de seminţe forestiere şi o faună reprezentativă pentru zona pădurilor din munţii mijlocii, cu efective de cerbi, căpriori, urşi, cocoşi de munte. 
•	Arboretul cu Chamaecyparis Lawsoniana – Sângeorgiu de Pădure - zona este situată în Câmpia Transilvaniei, pe dealurile dintre Târnava Mică şi Târnava Mare, este şi rezervaţie de seminţe. Chiparosul depăşeşte vârsta de 75 de ani şi se găseşte în amestec cu fagul provenit din regenerări naturale.